Tekstityksen versionumero: 1.2 Päiväys: 20.04.2008
Suomennos: jortonki, junnujoonas, masa_90, SMT, determined, neohifk ja Hewi
Oikoluku: Aveil
- Hei. Ovatko nämä sinun? - Isä.
Niin arvelinkin.
Hei.
- Hei. Aioin tehdä sen myöhemmin. - Nyt sinun ei tarvitse.
- Selvä. Onko sinulla nälkä? - Kyllä.
- Muroja? - Sopii.
- Siis, suunnitelma. - Suunnitelma.
- Cara, isä kertoo suunnitelman. - Pakkaan auton ja haen teidät koulusta.
Ja sitten ajamme siitä suoraan.
Kuulostaa hyvältä.
- Eikä kuulosta. - Mitä nyt?
Eikö pointti ole siinä, että käymme koulua?
Nyt et päästä meitä kouluun, vaikka pitäisi olla siellä.
Entä opintoni?
Miksi hymyilet?
En vain uskonut, että kuulisin sinun sanovan "entä opintoni?".
Se saa minut hymyilemään.
- En halua lähteä. - Teemme tämän joka vuosi.
- Ainoa aika, kun saamme koko perheen kasaan. - Täytyy auttaa isoäitiä ja isoisää.
- Mene. - Tuhoatte koulutukseni.
Käy vaihtamassa vaatteesi.
Hyvä kolumni. Kirjoitus kotiintuloajoista oli osuva.
Ja myös keskiviikon kolumni rajojen asettamisesta oli loistava.
- Kuka olitkaan? - Olen Marty Barasco.
Haluaisin kiittää teitä viime perjantain kolumnista.
Se auttoi minua ymmärtämään vanhempiani.
- Mitä muuta voin tehdä hyväksesi? - Haluaisin nähdä tyttärenne. Jos voin.
Itse asiassa olen täällä Caran takia.
Oli mukava tavata, Marty. Tule takaisin kahden vuoden päästä.
Herra Shaff sanoi minun olevan paras ajaja hänen tunnillaan.
- Hän sanoi, että olen valmis moottoritielle. - Olen eri mieltä siitä.
- Cara, vauhtia! - Annatko luvan?
Katsotaan. Täsmälleen kello 15:00. Älkää olko...
- Myöhässä. Selvä. - Myöhässä.
Se poika, jolle olit todella töykeä aiemmin, on kaverini Marty.
Hän on labraparini. Teemme jopa ylimääräistä projektia yhdessä.
Bussi tulee.
- Tule nyt. - Pidä kiirettä.
Kyllä, Jordy. Lähetin sen sähköpostin puoli tuntia sitten.
Mitä?
Eikä. Pilailet.
- Missä siskosi on? - Olet myöhässä.
Hän lähti kahvilaan. Voinko ajaa?
- Isän kolumni julkaistaan koko maassa. - Hidastahan.
- Kahta muutakin kolumnistia harkitaan. - Hienoa. Voinko ajaa?
Olet hyvä ajaja. Liikenteessä on vain muitakin.
- Jos et anna minun ajaa, en ikinä opi. - Mutta jos annan, et ehkä selviä hengissä.
- Voisitko olla yhtään nolottavampi? - Anteeksi opiskelusi keskeytys.
Emme me kaikki voi olla sinunlaisiasi munkkeja.
- Olet muuten arestissa. - Arestissa? Kuinka kauan?
- Loppuelämäsi. - Isä, älä viitsi.
- Tämä on nöyryyttävää. - Sano muuta.
- Kuukauden aresti. - Sehän tuntuu ikuisuudelta.
- Miksi? - Valehtelit minulle.
- Et kestä totuutta. - Kokeile seuraavalla kerralla.
- Mutta... - Ei.
Isä. Minä rakastan Martya.
Isä, lopeta. Kuuntele.
- En tiennyt oikeaa tapaa. Se vei aikaa. - Kauanko?
Olen tuntenut hänet kolme viikkoa. Mutta tiesin kolmessa päivässä.
Et voi kolmessa päivässä tietää.
- Ehkä hän voi. - Ei. Tuo ei ole rakkautta.
- Se on nuorta ja ajattelematonta. - Kyllä se on. Rakastan Martya.
- Luulet sen olevan sitä, mutta se ei ole. - Ei. Minä rakastan häntä.
- Ei se ole. - Rakastan häntä.
Isä, onko kaikki hyvin?
Tuossa meni Janen yliopisto- koulutus. Samoin Caran.
- Voi ei. Entä minun? - Ei. Olet selvillä vesillä.
Odota. Sinne meni sekin.
Et pysty pitämään minua erossa Martysta.
Muistutan sinua, että maailma on täynnä miehiä.
Löydän toisen.
Mutta sydämeni on omistettu Martylle.
Autoon.
- Tiedän todella hyvän kuskin. - Ei.
Tässä.
Luulen, että siskosi ovat vihaisia minulle.
Mitä luulet, miksi?
Olet hyvä isä, mutta joskus huono iskä.
- Kuka käski sinun sanoa tuon? - Ei kukaan.
Oliko se Jane vai Cara? Voit kertoa minulle.
- Keksin sen itse. - Ethän. Kumpi siskoistasi käski sanoa sen?
Keksin sen itse. Olen neljännellä luokalla.
- Pystyn keksimään itsekin asioita. - Jane vai Cara?
- Keksin asioita itsekin. - Jane vai Cara?
- Olen neljännellä luokalla. - Hän on neljännellä luokalla!
- He tulivat! - He tulivat. Tulkaa, tytöt.
- Hei, Poppy. - Mukava nähdä teitä.
Hei, isä.
Kaikki paikalla. Kuinka voit?
Hyvin. Tai ehkä en. Lapseni eivät voi sietää minua.
Se tarkoittaa vain, että teet jotain oikein.
Te olette niin... Hei, kultaseni.
Katsohan tyttöjäsi. He ovat kasvaneet.
- Ei. He ovat silti nuoria. - Hei. Kuinka voit?
- Hän on kasvanut. - Tulee isommaksi joka päivä.
Kiva nähdä teitä.
- Hei, Dan-setä. - Terve, Eileen. Kuinka voit?
- Juutuitko ruuhkaan? - Kyllä. Se ei ollut niin paha.
- Terve, sisko. - Mukavaa, että olet täällä.
Keitä he ovat? En ole ennen nähnyt näitä kavereita.
- Hei, Dan-eno. - Sano jotain.
- Jotain. - Se tapahtui. Tiesin sen.
- Kuulostaa hyvältä. - Auta enoasi laukkujen kanssa.
Nukut täällä. Veljellesi Mitchille tulee ystävä vieraaksi.
- Nukun erityishuoneessa. - Anteeksi, veli.
- Nuku hyvin. - Sitä samaa.
- Oletko väsynyt? - Hyvää huomenta.
Nukuitteko hyvin?
- Haluaisitteko jotain? - Hanki elämä.
- Cara tarvitsee vain tilaa. - Ei tarvitse.
Kyllä tarvitsee.
Kuulostaa siltä, että te kaikki tarvitsette.
Kävisitkö ostamassa sanomalehdet?
- Äiti. - Mene.
Se tekisi hyvää sinulle. Häivy vähäksi aikaa.
- Ehkä minun pitäisi pysyä täällä. - Ei. Häivy.
Tämä ei ole pyyntö.
- Huomenta. - Pieni hetki.
Sitten hän meni kaupunkiin.
Niin. Kahville.
Puhuu hänelle viikonloppuisin.
Anteeksi. Voisitteko auttaa?
- Toki. - Etsin siis kirjaa.
- Jotain tiettyä kirjaa? - Jotain, jonka avulla voisin käsitellä -
kiusallisia tilanteita.
Selvä. Minkälaista...
Joku hauska kirja voisi olla mukava.
Mutta ei välttämättä mikään vitsikirja.
Eikä tietenkään muita ihmisiä pilkkaavaa huumoria.
Pikemminkin jotain ihmismäistä huumoria.
Ja jos se voisi -
yllättää lukijan. Samalla se saisi pohtimaan -
josko vääryydessä olisi oikeutta väärällä tavalla, -
ja vääryyskin olisi jotenkin oikeutettua.
Tarkoitan, ehkä.
Tärkeintä olisi, että se yllättäisi.
Ja samaan aikaan taas ei.
Tarkoitan, että tahdon tuntea -
syvällistä yhteyttä johonkin.
Tai ehkä en tiedä, mitä haluaisin.
Kokemukseni mukaan harvoin löytää kaikkea yhdestä kirjasta.
Ehkä kirjoja on sen takia niin monia.
- Mitä meiltä löytyy? - Meillä on eräänlainen sikermä.
Sikermä?
Tässä on runoutta. Dickinsonia. Peruskamaa.
- Vähän Nerudaa tekee aina hyvää. - Olen samaa mieltä.
Tämä on oikea sivunkääntäjä. "Gandhin elämä."
Kukaan ei ole ollut niin viileä kuin hän.
"Majakat", "Hyvää miestä on vaikea löytää".
- Pelkkä nimikin... - "Anna Karenina". Enpä tiedä.
Tämähän on hauska.
Ei. Itse asiassa tämä on hauska.
KAIKKI KAKKIVAT
Ehkä ei sittenkään.
On se hauska. Ja totuudenmukainen.
Selvä. Hyvä.
Mutta jos saa valita vain yhden.
Sanoisin, että mikään ei pysty kilpailemaan -
Fishcliffin romantiikan kanssa.
Rehellisesti. Kuljin vain ympäriinsä ja kahmin satunnaisia kirjoja.
- Mitä etsittekään? - Löysin jo. Haluan nämä kaikki.
- Nämä ovat vain ehdotuksia. - Hänen pitää saada provisiot.
- Ei hän työskentele täällä. - Hänen pitäisi.
Sinäpä olet sulava.
Itse asiassa en ole sulava.
Olen Dan. Anteeksi.
Marie.
Hei.
Marie. Voinko hyvittää tämän?
Tässä teesi. Varovasti, kuumaa. Tässä on mehuni.
Ostin muffinin, mutta luulen, -
että he antoivat pienen planeetan.
Panenpa pöydälle. Minulla on lautasliinat ja ruokailuvälineet.
Uskon haarukan käyttöön.
Ja sinä taas näköjään et.
- Dan? - Niin?
- Olet syntynyt... - Olen.
Kuten kaikki muutkin. Ja kasvoin, kuten kaikki muutkin.
Kelpaako?
Selvä. Mitä muuta? Kävin koulua ja minulla oli Bonanza-eväslaatikko.
Kuin se 60-luvun TV-ohjelma.
Kymmenvuotiaana halusin olla taikuri. Pidin taikuriesityksiä naapuruston lapsille.
Yritin saada naapurin tytön leijumaan.
Ei se tyttö noussut, ja lopputulokseen liittyi kokovartalokipsi ja monta tikkiä.
Kerron sinulle erään asian, jota en ikinä...
Naurat kyllä tälle. Jotain, mitä en ole kertonut kenellekään -
eläissäni. Tätä on todella vaikea sanoa.
Sitten hän sairastui -
ja sitten hän oli poissa.
Se on vienyt aikaa.
Pitäisi luultavasti puhua jostain muusta.
Sanotko, että olet niitä kolmen tyttären leski-isiä, -
jotka saalistavat pahaa aavistamattomia naisia kirjakaupoissa?
- Kyllä minä taidan olla niitä. - Tiedän tunteen.
Todellako?
Ei, vaan vaikuttaa siltä, että se on ollut -
- todella rankkaa. - Ei.
Voimme hyvin nyt. Todella hyvin.
Sinun ei tarvitse hymyillä.
Parempi se kuin toinen vaihtoehto.
Voitko pitää tätä?
Anteeksi. Hei. Olen siellä ihan kohta. Kyllä.
- Minun pitää lähteä. - Selvä.
Menetin täysin ajantajuni.
Voisimmepa jutella lisää.
Oli mukavaa ja epätavallista tavata sinut.
- Ehkä voisin soittaa sinulle joskus? - Se voisi olla kiusallista.
- Koska sinulla on suhde? - Niin. Uusi suhde.
Olisin saanut tietää sen, jos en olisi puhunut koko ajan.
- Totta. - Mutta eihän se ole reilua?
Tarkoitan, että sinä tiedät kaiken minusta, enkä minä tiedä sinusta mitään.
En halua loppuelämääni ajatella kirja- kaupan naista, joka antoi minun puhua.
Olisimme vain kaksi ihmistä, jotka käyvät keskustelunsa loppuun.
Selvä. Ei siinä ole mitään pahaa.
Soitat tai et. Mutta soita.
Soittaisin jopa sanoakseni, etten aio soittaa.
"Soittaisin jopa sanoakseni, etten aio soittaa."
Anteeksi!
En yleensä tee tällaista, konstaapeli. Olen muuten hyvin varovainen.
Eikä kukaan usko.
- Tervetuloa Rhode Islandiin. - Selvä. Mukava olla täällä.
- Hei. - Hei.
- Mikä on vialla? - Ei kukaan.
Tarkoitan, ei mikään.
Danny tuli takaisin.
- Onko kaikki hyvin? - Mitä? Kyllä. Kaikki on hyvin.
Varmastiko? Et näytä voivan hyvin.
Ihmeellinen juttu tapahtui.
- Vau. - "Vau" mitä?
Tapasin erään, ja se nainen oli todella jotain.
- Hemmetti! - Tämä on mahtavaa.
- Saitko hänen numeronsa? Aiotko soittaa? - Se on monimutkaista.
- Yksinkertaistapa. Sinun pitää soittaa. - He juuri tapasivat. On liian aikaista.
Ei ole ikinä liian aikaista. Etenkään silloin, kun nainen on hänen ikäisensä.
- Amy, Dan tapasi jonkun. - Tapasiko hän jonkun?
- Kuinka pian hän voi soittaa? - En tiedä. En ole ollut sinkku vuosiin.
- Kuka se nainen on? - Dan-setä tapasi jonkun?
- Dan tapasi hottiksen. - Nyt riittää.
Kysytäänpä Annielta.
Miltä hän näyttää?
- Hän... - Mikä olikaan -
- kysymys? - Hän on veljeni Dan.
Hän tarvitsee neuvoasi tavattuaan hottisnaisen kylällä.
- Hän on hieman järkyttynyt. - Etkö itse olisi?
Mitch unohti mainita, että hän tapaa koko suvun viikonloppuna.
- En halunnut pelotella. - Mennäänpä, kaikki.
Onnitteluni.
- Siis Annie? - Olen Anne-Marie.
Mitch kutsuu minua Annieksi, muut kutsuvat Marieksi.
Tunnen kaksi Marya ja Marthan salilta, joten en halunnut sekoittaa heihin.
Se ei tosiaan olisi hyvä homma.
- Minä pidän Mariesta. - Tule kuistille naisväen seuraan.
Naiset siellä ja miehet täällä. Ala tulla, Dan.
Hienoa! Lyhyin aikayksikkö, neljä kirjainta.
- "Milli"? - "Nano".
- Hienoa! - Eipä vakoilla.
- Olette paljon jäljessä! - Et auta asiaa.
En usko "salailun" sopivan.
Ei sovi. Siirrytään kohtaan 12. vaakaan.
Jotta kiinnostut jostakusta, hänen täytyy olla erityinen.
- Hypätään 12. yli. - Yritänkin kertoa teille, -
että siitä ei tule mitään. Hän seurustelee jo.
- Ei se ole sinun ongelmasi. - Itse asiassa se on.
15 vaakaan, 9 kirjainta. Kypsentäminen.
- Kypsentäminen... - "Grillaus"?
- Onko hänet jo rengastettu? - Ei vielä.
- Peli on siis avoin. - Keskittykää. Siis kypsentäminen.
- "Ruskistus". - No tietenkin "ruskistus"!
Kokeilimmeko edelliseen sanaan "ajastusta"?
- Siitä tulisi s-t-u. - Sitten "otsoni" sopisi tuohon.
Taisimme osua kultasuoneen.
10 kirjainta. Kaikki, mikä voi mennä pieleen, menee.
Herätys, Dan. Emme ole edes päässeet pystysuoriin sanoihin.
Räpellämme kunnolla.
- Se siitä. - Tiskit kutsuvat.
Onnittelut.
- Tarkistetaan se. - Mitä nyt, pojat?
- Tiskaamaan vain. - Mitä tapahtui? Olit täysin hyödytön.
- Anteeksi. - Hänellä oli muuta mietittävää.
- "Ruskistus". - Isä, äiti. Mitä pidätte hänestä?
On liian aikaista sanoa.
Hän kuitenkin on älykäs, kultainen ja ihana.
Ja jos mokaat tämän, pidämme hänet ja lähetämme sinut tiehesi.
Dan-kulta, tuohon jäi tahra.
Hän on tosiaan upea ilmestys.
- Mitä mieltä olet? - Hän on upea.
Mennään, Gus.
- Näytänkö kartalta, missä olemme? - Näytä vain.
Jos olisin tiennyt... En veljeni tyttöystävää...
- Et tietenkään. - Enkä ole sanonut sinua hottikseksi.
- Tässä on lahti, ja olemme täällä. - Niin tietenkin.
- Mitä meidän pitäisi siis tehdä? - Tämä on aika hassua, -
- ehkä pitäisi vain kertoa kaikille. - Ei, ei...
Emme tehneet mitään väärää. Se oli ihanaa.
Hienoa. Tutustutte toisiinne.
Näytän vain kartalta, missä olemme.
- Et laske, Mitch-eno. - Hyvä on.
Tiedän, mitä teillä on meneillään.
Ette ole piiloutuneet.
Piiloutukaa. Yksi!
- Kaksi! - Hyvä on.
Kolme!
- Clay, tiedän sinun olevan peräkomerossa. - Älä viitsi.
- Neljä! - Laske alusta!
Viisi, kuusi! Lasken kahteensataan.
Näemme teidät.
Makaan koko laskennan ajan. Kahdeksan.
- Mitch on mahtava tyyppi. - Niin on. Hän on hauska.
Yksioikoinen hyvässä mielessä. Juuri mitä tarvitsen.
- Mahtava tyyppi. - Yhdeksän!
Lopetin juuri pitkän ja sotkuisen suhteen.
Liityin salille ja Mitch oli siellä.
- Hän on mahtava tyyppi. - Toistelet sitä.
- Koska hän on. - Kymmenen.
11, 12, 13, 14, 15!
Joten onnea meille kaikille.
Pikkulintu kertoi, että kolumnisi julkaistaan koko maassa.
Lilly. He etsivät kolumnisteja. Se on erittäin epävarmaa.
Hän on uskomaton. Nimeä paikka, ja hän on joko asunut tai vieraillut siellä.
Tiibetissä, Chilessä, Berliinissä, kun siellä oli vielä muuri.
- Mistä puhuitte? - Mitchiä tosiaan onnisti.
- Oletko sinä löytänyt ketään? - Isä, älä.
Sanot Suzannen olleen kuin lottovoitto, ja että uusi suhde tuntuisi ahneelta, -
mutta siitä on jo neljä vuotta.
Voimmeko vain kävellä?
- Halusin säästää sinut siltä. - Enkä haistanut mitään!
Ojentakaa joku maissia.
- Ja niin me tapasimme. - Sain sen.
- Mikä olet horoskoopiltasi? - Skorpioni, nouseva merkki vaaka.
- Voi luoja, niin minäkin. - Onko sinulla sisaruksia?
- Ei. - Kuka haluaa maissia?
Kerro itsestäsi jotain, mitä edes Mitch ei tiedä.
Olen taitava -
- pannukakkujen tekijä. - Taitoesitys.
- Millainen täydellinen päiväsi olisi?
- Minun alkaisi ja päättyisi Annien kanssa. - Emme kysyneet sinulta.
- Mitä olitkaan sanomassa? - Täydellinen päiväni alkaisi -
menemällä maahan, jossa puhutaan tuntematonta kieltä. Uusia tapoja.
Paikka, jossa olen täysin ulkona elementistäni.
Tervetuloa. Luulen, että olet perillä.
Haluan kertoa, kun näin hänet ensimmäistä kertaa...
Kulta, sinun ei tarvitse huutaa.
Luulin, että kuolin, koska huoneessa oli enkeli.
Kiitos.
- Oletteko rakastuneita? - Tämä maissi on kuin enkeli.
- Tehdään teltta tänä iltana. - Jättimäinen!
Voimme tehdä siitä katollisen!
Jälkiruokaa!
Danny, osa meistä syö vielä.
- On jo myöhä. - Eihän ole.
Minäkin olen ainoa lapsi. Tämä on uskomatonta.
Oletko koskaan elänyt täydellistä päivääsi?
Milloin poikakaverista tulee rakastaja?
Selvä. Nyt riitti.
Voinemme lopettaa kyselemisen. Olemme hiillostaneet häntä koko illan.
- Tuntuuko siltä, että olemme hiillostaneet? - Ei lainkaan.
- Hän on vain mieliksi. - En. Rakastan kysymyksiä.
Haluaisin pyytää anteeksi perheeni puolesta.
Ketään Mitchin aikaisemmista tyttöystävistä ei ole kuulusteltu noin.
Danilla on pointti.
Ei alastonmallia.
Ei Knicksien tanssityttöä.
Tai "hierontaterapeuttia".
Ei usean lentoyhtiön lentoemoja, jotka ovat laukkunsa kärränneet tähän taloon.
- Riittää jo. - Mitä? Olenko muka väärässä?
Upeaa, Dan. Kiitos, kun otit sen esiin.
Olet älykkäin tyyppi, jonka tunnen.
Hän on oikeassa. Nyt on Annien vuoro kysyä minulta mitä tahansa.
Hän pitää enemmän Marie-nimestä.
- Kysy minulta mitä haluat, Marie. - Minulla ei ole mitään kysyttävää.
Älä viitsi.
Mitch sanoi jo alussa, että jos antaisin anteeksi hänen menneisyytensä, -
hän antaisi anteeksi minun.
- Jopa oli typerästi tehty. - Olohuoneeseen kaikki.
Tulkaa, lapset. Olohuoneeseen.
John, tuo piirakat.
Et sinä. Saat hoitaa tiskit yksin.
Kuusi kirjainta.
Hyvää työtä.
Toinen sana.
- Olen pahoillani. Se oli sopimatonta. - Et ole koskaan sopimaton. Olet veljeni.
- Ymmärrät, kun kerron... - Mikään sanomasi ei järkytä minua.
- Se nainen, jonka tapasin... - Voinko sanoa yhden asian?
Kun puhuit muista tyttö- ystävistäni, ymmärsin jotakin.
Tunnen Marieta kohtaan jotain erilaista.
- Tiedätkö sen tunteen... - Sydämessä.
- Kun sydämesi vain... - Jyskyttää.
Kuin se olisi kehosi ulkopuolella.
Paljas ja haavoittuvainen. Ihanaa ja kamalaa, -
- kivistystä ja pirteyttä samaan aikaan. - Niin!
Miksi sitä kutsutaan?
Rakkaudeksi.
Sinulla oli aina sanat hallussa.
- Stanford tai Berkeley. - Ne ovat erinomaisia kouluja.
Ehkä Washingtonin yliopisto.
Tai jossakin lähempänä kotia.
Lil, jos sinulla on nukkumisongelmia, tiedät mistä minut löytää.
Isä...
- Mitch-eno, aiotko antaa hyvän yön suukon? - Voit olla varma.
- Vanhempien "erilliset huoneet, kunnes on vihitty" -sääntö. - Aika lukiomaista.
- Se on hyvä sääntö. - Kiitos, Dan.
- Mitch, mitä sinä teet? - Marie toi kirjoja, mutta hänen pitäisi -
- lukea oikea kirja oikealta kirjailijalta. - Ei. Huono idea.
- Päinvastoin. Paras lukemani kirja. - Ehkä ainoa lukemasi kirja.
- Olkaa kiltisti. - Pane siihen omistuskirjoitus.
- Varovasti. Se on ensimmäinen painos. - Se on ainoa painos, äiti.
Hyvää yötä. Nukkukaa hyvin.
Toivon tosiaan, ettet tekisi tätä.
"Onnea?" Siinäkö kaikki? Pärjäämme näin.
Hei.
Hyvää yötä.
- Huomenta. - Hei.
- Sano "huomenta". - Huomenta.
Hyvä.
Pidä hauskaa. Syöhän, kultapieni.
Marie? Tuletko mukaan, kaunis neito? Äiti?
- Panetko musiikin soimaan? - Toki. John, musiikki.
Tarvitset tätä enemmän kuin minä. Täältä hän tulee.
No niin, Dan, tänne vain. Nyt nyrkkeilyasento.
Pitäkää nyrkkinne ylhäällä!
Kolme, kaksi, yksi. Oikealle!
Ottakaa hyvä pomppu. Viisi, kuusi, seitsemän. Vaihto!
Neljä, viisi, kuusi, seitsemän, laskekaa.
Yksi, kaksi, kolme, neljä, viisi, kuusi, seitsemän.
- Haluatko jatkaa? - Mitä?
- Niin. - Hyvä on.
Salsaa?
Anna mennä, kulta.
Odottakaa, Dan tulee eteen.
Aloittelijat keskellä, katso Marieta. Hyvin menee!
- Yksi, kaksi, kolme, neljä. - Hyvä!
- Harjoitetaan käsiä vähän. - Selvä.
Yksi, kaksi, kolme, neljä.
Yksi, kaksi.
Kun haluatte tehdä oikein, katsokaa Marieta. Kun taas väärin, niin Dania.
- Olit mahtava. - Kiitos paljon.
- Ole hyvä. - Tuo on mahtavaa.
Vihaat alkua, mutta sen jälkeen tuntuu tosi hyvälle.
Tuo on hyvä venytys.
Kokeiletko tuota minuun myöhemmin?
Isä?
Lilly, hae siskosi, ja tulkaa talon eteen heti.
Mihin olet menossa? Voimmeko tulla mukaan?
Voimmeko, voimmeko?
Tyttäreni haluavat viettää laatuaikaa isänsä kanssa.
Lupaan ottaa teidät mukaan toisella kertaa.
Lil, mennään autoon. Tytöt, mennään.
Isä, mitä nyt? Nana opettaa minua neulomaan.
- Cara, mennään. - Ei.
Mitä oikein odotatte?
Tulkaahan tänne.
Olette niin painavia, en tiedä, mitä tehdä.
Tässähän melkein kaatuu. En usko pystyväni tähän.
Ei, ei.
Täällä oli ennen kaikki simpukat ja paperimassahait.
- Muistatko, kun rakastit suolavesitoffeeta? - Olin neljävuotias.
Niin, mutta...
Tulkaa perässä. Minulla on idea, mennään keilaamaan!
- Keilaamaan, keilaamaan. - Kuulostaa hyvältä.
Elämä on täynnä pettymyksiä. Isoja, ja joskus vieläkin isompia.
Eli miten on? Majakalle vai valaanpyyntimuseolle, sinä valitset.
- Tiedättekö, miksi meillä on majakoita? - Ne ovat siistejä?
Juuri niin.
Ne myös auttavat, kun ulkona on pimeää.
Auttavat laivoja ja estävät meitä törmäämästä kiviin.
Kun olet tuolla, -
ja isot, tummat aallot heittelevät sinua edestakaisin, -
ja luulet, ettet enää koskaan tunne maata, -
ja että voisit vain hajota miljooniksi paloiksi -
ja upota syvälle meren syvyyksiin.
silloin valo pitää meidät kurssilla.
- Se valo. - Isä, oletko kunnossa?
Totta kai olen kunnossa, kulta.
- Oliko teillä hauskaa? - Ei.
- Mennään sisälle. - Missä olette olleet?
- Tiedän, tiedän. - Etsimme teitä joka paikasta.
- Vanhemmuuden asiantuntijana... - Anteeksi, en ajatellut.
Hei, kaveri.
Olen pahoillani.
Voitin.
Dan, hän oli mahtava. Olisitpa nähnyt. Tappovauhtia viimeiset 400 metriä.
- Enkö ollutkin nopea? - Kyllä, en ollut pysyä perässä.
Jopa hikesi on kaunista.
Minne Dan meni? Äiti, hän liikkuu kuin jumalatar.
- Niinkö? - Hän on kuin pantteri.
Hänen vartalonsa...
Hän on kilpailuhenkinen. Halusin vain hyökätä hänen kimppuunsa.
- Halusin ajaa häntä rannalla takaa. - Älä tee sitä.
Hän oli kuin orini.
Halusin hänen olevan edessäni. Tiedäthän, mitä tarkoitan?
Marie! Kaapissa on puhtaita pyyhkeitä.
Kaipaan ihoasi.
Kaipaan tuoksuasi.
Kaipaan silmiäsi.
Isä!
Olet oikea friikki! Ei, anteeksi. Se oli vain luuseri-isäni!
Kyllä. Hän todellakin vakoili minua.
Meidän pitää puhua.
- Eikö se voi odottaa? - Toimiiko tämä mielestäsi?
Toimiiko se oikeasti? Ole rehellinen.
- Minulla on mukavaa. - Mukavaa?
- Kyllä. - Nautitko olostasi?
- Kyllä, paitsi saippuasta silmissäni. - Minä en kyllä nauti olostani.
Mielestäni periaatteen ihmisinä meillä pitäisi olla pelisäännöt.
Ehdottomasti.
Tätä minä juuri tarkoitin. Ei, ei. Meidän täytyy pitää etäisyys. Lopeta.
- Pyyhe. - Olen pahoillani.
Kiitos.
- Lopeta kirjani lukeminen. - Miksi?
Ja se tekemäsi salsajuttu.
- Mistä sinä puhut? - Salsatanssista. Tästä.
Voisitko olla tekemättä sitä?
Jos lopettaisit sen tekemisen, se auttaisi minua paljon.
On muitakin asioita, joita voit tehdä, kuten lakata olemasta.
Sanoin sen. En tarkoittanut sitä, mutta sanoin sen.
- Tiedätkö, mitä muuta aion tehdä? - Mitä?
Aion tehdä itsestäni vähemmän kiinnostavan, -
jotta en herätä sopimattomia tunteita.
Tuo on hauskaa. Minä... Ei.
- Aion lakata ajattelemasta sinua. - Hyvä.
Aion.
Ja jos alan ajatella sinua, mikä voi tapahtua...
- Heikkouden. - Heikkouden hetkellä. Keskityn vikoihisi.
Vikoihini? Ja ne ovat?
Minulla ei ole tietoakaan. Mutta voit olla varma, että löydän...
Kysy Nanalta. Olen pahoillani. Menetkö suihkuun?
- Menen kyllä. - Pieni neuvo. Vanha talo, vanhat putket.
- Kiitos. - Lämpeneminen kestää ikuisuuden.
- Voinko jutella kanssasi? - Tietenkin.
Voimmeko pitää sen meidän välisenä?
Eilen illalla minä... Sinä puhuit elämästäsi eilen illalla.
Matkailun tärkeydestä, uusien asioiden kokeilemisesta.
Aloin ajatella... Hämmästyttävää!
Kaikki se, miten paljon... Tuo näyttää valmiilta.
Aivan.
- Olet yhä pukeissa. - Unohdin.
Katson muualle. Katson tänne.
Ymmärsin kuitenkin juuri...
Olen ajatellut paljon sitä, mitä haluan tehdä.
Tulevaisuuden suhteen, en ainoastaan koulun.
On vaikeaa selvittää tarkalleen, mitä haluan elämältäni.
Haluan mennä jonnekin uuteen paikkaan, kokea uusia asioita...
On vaikeaa saada selville paikka, missä pitäisi olla.
- Aivan. - Saada kokea se kaikki.
- Se, mistä kaikessa on kyse. Tiedätkö? - Aivan.
Mutta on myös pelottavaa ymmärtää, että -
se mitä haluat, on se mitä todella haluat.
Mielestäni mielenkiintoista on -
tapa, miten päädyt jonnekin muualle, kuin mistä...
Lounas!
Makaronia ja juustoa. Mikään ei ole parempaa.
Aikuiset ovat ruokailuhuoneessa.
Luulen, että sekoitan hieman pakkaa ja istun ihailijoideni seurassa.
- Dan? - Äiti, anna minun olla rauhassa.
- Hei, kaverit. - Hei, Dan-eno.
- Hei. - Hei.
- Mitä on tekeillä? - Marie auttaa minua yhden jutun kanssa.
- Meillä ei ole yhtään hauskaa. - Huomaan sen.
- Miten hän pärjää? - Hän on ihmeellinen.
- Heippa, isä. - Heippa.
Heippa.
- Olit sanomassa... - Tosiaan.
Yritin tehdä oikeaa sydäntä.
Mutta en edes tiedä, miten se piirretään, joten leikkasin sen.
Siitä tuli ihan...
Siitä tuli ihan tähden näköinen.
- Dan? Hei. - Hei.
Kulta, olemme huolissamme sinusta. Tiedät sen.
Eilisiltaisen ja tämän aamuisen käyttäytymisesi takia, -
olemme virallisesti huolissamme.
Kiitos, olen liikuttunut. Mutta olen kunnossa. Teidän ei...
- Meillä on keskustelu meneillään. - Tulkaa sisään.
Ei, tulkaa sisään. Hyvä juttu. Äiti, sano vain. Kuuntelen.
Teet niin paljon tyttöjesi hyväksi. Teet paljon meidän kaikkien hyväksi.
- Mitä teet itsesi hyväksi? - Ei nyt.
- Tulkaa sisään. - Yritämme keskustella.
- Haluamme puhua kanssasi kahden kesken. - Jääkää. Sano vain, äiti.
- Niin, kulta? - Johtuuko tämä Danin oudosta käytöksestä?
- Kyllä, mutta siihen on selitys. - Kerro meille.
Halusin puhuakin sinulle. Sinun täytyy olla täynnä latausta.
Toivon, että aina silloin tällöin antaisit itsellesi vähän hellyyttä.
- Puhuin urologini kanssa tästä. - Riittää. Älä viitsi.
- Mistä sinä puhut? - Lausumaton kysymys on, että -
- löytääkö Dan enää koskaan rakkautta? - Ei löydä.
- Howard? - Olen pahoillani. Et löydä.
Jos olet avoin rakkaudelle, se löytää sinut.
- Hei, ihmiset. - Täydellistä.
En ilmaissut itseäni selkeästi. Sinun pitää tyhjentää putkistosi.
Sinun pitää korkata pullo. Sotkinko vertauskuvat?
- Kyllä sotkit. - Olette jääneet tähän asti paitsi -
"huolestumisesta", "rakkauden löytämisestä", ja "putkiston tyhjentämisestä".
Kiitos. Se oli siinä.
- Ei. Se ei ollut siinä. - Olemme valmiit.
Tapasimme Margo Draperin tyttären kaupassa.
- Kenet? - Hän kyseli sinusta.
Danny, sinun täytyy pitää vähän hauskaa.
Joka tarkoittaa sitä, että Ruthie Draper hakee sinut kuudelta, -
- ja menette drinkeille! - En edes muista Ruthieta...
- Menet treffeille! - Ei, ei. En mene treffeille, äiti!
Kyllä menet, kulta. Aika on koittanut.
Ruthie "Sikanaama" Draper. Äiti ja isä, pilailetteko?
- Ei "Sikanaamaa".Tuo on julmaa. - Ei siinä mitään julmaa ole.
Äiti, en edes muista Ruthie "Sikanaama" Draperia.
En halua mennä! En halua mennä Sikanaaman kanssa.
- Hän menee. Se on päätetty. - En mene. En edes muista häntä.
- Ne on sokkotreffit. - Menemme tuplatreffeille.
- Siitä tulee hauskaa. Eikö, Marie? - Kyllä, niin tulee.
Tyttöni.
Älä viitsi, siitä tulee sika... Hauskaa.
- Olen pahoillani. - Pidä sikahauskaa.
Ruthie, Sikanaama
Hienoa.
On tyttö tulossa tänne
hän jo matkaan käy
Hän ajaa tänne nähdäkseen Dannyn
Mikä hänen nimensä nyt olikaan Ruthie Sikanaama
Draper
Ruthie asuu tiilitalossa
ei missään olkimajassa
Haluan olla Iso, Paha Sutesi
Rakastan saparokikkaraasi
Tämä pikku possu meni markkinoille
Tämä pikku possu jäi kotiin
Tämä pikku possu söi paahtopaistin
Tälle pikku possulle ei jäänyt mitään
Tuo oli todella hyvä.
- Hei. - Tässä on Ruthie Draper.
- Tunnet kaikki. He ovat kasvaneet. - Kyllä. Hei, kaikki.
- Mukava nähdä taas, Ruthie. - Hei, Dan.
Tunnistaisin sinut missä tahansa. Näytät aivan samalta.
Ruthie, näytät hyvältä.
- Hauskaa. - Ei, ei, älä...
Harvardin lääketieteellinen, Johns Hopkins -yliopisto. Sinulla menee hyvin, Ruthie.
- Kyllä. - Se on vaikuttavaa.
Sinulla ei taida jäädä hirveästi aikaa seurusteluun.
Oli eräs henkilö.
Hän oli erittäin tärkeä, mutta...
Hän menehtyi onnettomuudessa. Olen niin pahoillani.
Kiitos.
Oudointa on, että olimme tunteneet toisemme vain kolme päivää, -
mutta se... Joskus sen vain tietää.
- Kyllä. - Kyllä, todellakin.
- Oletko lääkäri? - Kyllä.
Mikä on erikoisalasi?
- Olen plastiikkakirurgi. - Tietenkin olet.
Ei. Tiedän, mitä ajattelet.
Työskentelen palovammauhrien ja kasvoista epämuodostuneiden lasten kanssa.
- Hänhän on oikea pyhimys. - En.
Teen vain pienen osani auttamisessa. Kuten veljesi.
- Lopeta. Minä... - Kun en saa öisin unta, -
menen Internetiin ja luen kolumnejasi. Oletko lukenut Danin kirjoituksia?
Ainoastaan hänen kirjallisuuttaan.
Saat oikean herkkuannoksen.
Se, mitä sanoit sohvaperunan äidille. "Piilota kaukosäädin.
Mitä sitten, jos hänen täytyy nousta? Ainakin saa liikuntaa."
Nerokasta. Ja viiden nirson lapsen vanhemmat.
Jokaiselle lapselle piti tehdä omat ruoat.
- "Mikä olette, ravintolako?" Aivan. - Nerokasta.
- Hän käytti jokaista sanaasi. - Sanon vain, että -
minulla ei ole lapsia eikä estettä niiden saamiselle, -
mutta on selvää, että jos joskus saan lapsia, -
sanasi tuovat lohtua minulle.
Anteeksi, poistun hetkeksi. En voi itselleni mitään.
Nainen, joka liikehtii noin...
Panee miehen pohtimaan.
- Eihän Marie loukkaannu? - En tietenkään.
Mutta en usko, että Dan on kiinnostunut hänestä.
- Eikö? - Enkö?
En usko. Oletko?
- Jokin pidätteli häntä aiemmin. - Mutta ei enää.
Se on hienoa.
Tulossa ollaan.
Selvä, kotona ollaan.
- Sinulla on mahtava auto. - Kiitoksia.
- Hyvää yötä. - Oli mukava tavata, Ruth. Tulkaa.
- Oikeastaan ajattelimme käydä ajelulla. - Älkää suotta valvoko.
Tämä on tosi hyvää.
Tiedän tämän salaisen ainesosan. Se on rakkaus.
- Paranee joka haukulla. - Ei pysty sanoin kuvailemaan.
- Miltä ne maistuvat? - Ne ovat herkullisia.
Vesi tulee kielelle.
- Kolmas pinoni. - Lisää, kiitos.
- Ja aiot ottaa lisää. - Kyllä.
Resepti on salainen, mutta sain rikkoa munat.
Miten kapteeni Onnekas voi tänä aamuna?
Oli mukava ilta.
Kuulin, että sinulle kasvoi kova ruokahalu eilen.
- Saisinko vielä yhden? - Itse asiassa onkin vähän nälkä.
- Salainen resepti. - Nämä ovat hyviä.
Rakastan näitä.
Tyhjensitkö eilen putkistosi?
Tapahtuipa eilen jotain tai ei, sinä ansaitset jonkun ihmisen.
Ole hyvä.
Peli alkaa, kaikki ulos.
Näinkö aiot pelata?
Uudestaan.
- Riviin, peli jatkuu. - Pallo tänne.
- Marie! Marie! - Anna mennä!
En ymmärrä, miksi käyttäydyt kuin 15-vuotias?
- Olen täynnä huimia mielihaluja. - Sinulla pitäisi olla enemmän itsekuria.
- Mitä tarkoitat? - Tiedät kyllä.
Isä, voisitko? Kiitos.
Haloo? Ei, olen hänen isänsä.
Joku Jordy soittaa sinulle.
Huomio kaikki! Dan sai juuri puhelun.
Kuten tiedätte, maanlaajuinen levitys on tärkeää kolumnistille.
Antakaa minun selittää.
Minua pyydettiin tapaamaan -
Lamson Newspaper Groupin johtajat. He tulevat huomenna -
- neuvottelemaan kanssani. - Hienoa!
- Juhlitaan sitten, kun saat sen työn. - Olet oikeassa.
- Niin sitä pitää. - Kiitos.
Isä?
Lilly kysyi, miksi flirttailit Marien kanssa?
- En minä flirttailut. - Älä huoli, suojasin selustasi.
- Kerroin, ettei se ollut mitään. - Koska se oli.
Isä, olen jo 17-vuotias.
Selvästi flirttailit.
Ei sillä ole väliä. Ei hän ole sinusta tippaakaan kiinnostunut.
Mutta ota rauhallisesti.
- Ja onnittelut. - Kiitos.
Hän tuli bussilla tänne. Hänellä on sukulaisia Bostonissa. Isä...
Isä, hän rakastaa minua!
Älä ole huolissasi. Mitä seksiin tulee, -
Marty on se, joka haluaa odottaa.
Minkä tuossa lauseessa pitäisi lohduttaa minua?
- Isä, rakastan häntä. - Kultaseni...
- Rakastan häntä. - Etkä rakasta.
Meidän suhteemme on tosirakkautta. Koska sinä et ole rakastunut, -
se ei tarkoita, että sinun pitäisi rangaista meitä.
Ei ihastus eikä seksuaalinen kiinnostus ole rakkautta.
- Et ymmärrä. - En ymmärrä.
- Et. Et edes ymmärrä, ettet ymmärrä. - Mitä minä en ymmärrä, Cara?
Auta minua. Mitä se on? Turhauttavaa, kun et voi olla hänen kanssaan.
Jokin pitää sinut erossa hänestä. Tunnet syvää yhteyttä tähän ihmiseen.
Aina, kun olet lähellä häntä, et tiedä, mitä sanoa ja sanot kaiken -
mitä on mielessäsi ja sydämessäsi. Tiedät, että jos vain voisitte olla yhdessä, -
hän auttaisi sinua tuomaan parhaat puolet esille itsestäsi.
Joten Marty voi jäädä?
Anteeksi.
"Marty voi jäädä?"
Howard vie sinut bussille. Soitimme tädillesi, hän odottaa sinua Bostonissa.
- Selvä. - En ole isäsi, -
mutta sinun pitäisi tietää, että rakkaus on vaarallinen tunne.
- Ei. - Väitätkö minulle vastaan?
En. Minä...
Rakkaus ei ole tunne, se on kyky.
- Kuka kertoi sinulle tuon? - Keksin sen itse, herra Burns.
Tule hyvästelemään.
Ikkuna. Siinä se.
Cara näkee hänet tarpeeksi pian uudestaan.
- Tuo on suloista. - Mikä on suloista?
Kuinka tuo voi olla suloista?
Että on noin varma rakkaudestaan.
- Rakkaus ei ole tunne. - Eikö?
Se on kyky.
Jos se on totta, sinulla on lahjakas tyttö.
Sinä olet rakkauden murhaaja!
- Selvä, Cara. Seuraava? - Olivialla on jotain tyttöjen kanssa.
Gusilla on normaaliesityksensä. Bella on kahden vaiheilla.
- Howard ja minä laulamme. - Sepä mukavaa. Eileen-täti?
- Pane minut listaan. - Todellako? Mikä on kykysi?
Rakkauden murhaaja.
Olemme suunnitelleet jotain koko perheelle. Pane meidät kaikki listaan.
- Mikä kyky isällänne on? - Hänellä ei ole.
Hän on ainoa, joka saa olla osallistumatta.
Lavalle nousee Bella Wilson.
Chihuahua.
- Oletko kunnossa? - Ei tunnu hyvältä.
- Tee se, minkä aina teet. - Marieen ei uppoa huulenheilutus.
- Minun pitää tehdä jotain erikoista. - Ole vain itsesi.
Bulldog.
Tämä on Martylle.
Hän sitoi sen!
- Sain idean. - Olen varma, että se on hyvä.
Se voisi olla.
Viimeisenä mutta ei vähäisimpänä Mitch-setä.
Eräs todella viisas, veljeni, -
sanoi minulle kerran, että "jos haluat olla täysin rehellinen, niin laula".
Haluaisin muuten esitellä bändini.
En voi uskoa tätä. Hän ei ole soittanut sen jälkeen, kun...
Kuten hän sanoi.
Hyvä esitys, kaverit.
- Mitä tuo oli? - En voinut pysäyttää itseäni.
Mitä minun pitäisi nyt tehdä?
Et voi tehdä mitään. Mitch on veljeni.
Miksi sitten lauloit minulle?
Koska olen...
Sivu 92 "Kuolinko juuri, koska enkeli käveli huoneeseen?"
Sivu 148 "Annan anteeksi menneisyytesi, jos sinä annat anteeksi minun."
Näyttää siltä, että hänen parhaat repliikkinsä ovat sinun.
Se on sietämätöntä. Minä...
En voi teeskennellä.
- Isä? - Niin, pähkinäiseni.
Tulisitko huoneeseeni? Haluan näyttää sinulle jotakin, mitä olen tehnyt.
Tulen huomenna. Sopiiko, kulta? Minä lupaan.
Selvä, isä.
Hei. Mitä täällä tapahtuu?
Mikä monimutkaisti olosi täällä? Lauluni.
Minun ei olisi pitänyt laulaa. Tiedän sen.
- Se oli huono kappale. - Itkeekö nainen, vai nauraako?
Älä tee sitä. Kiltti.
Marie.
Sieltä hän tulee.
Ei, ei. En tiedä, mitä sanoisin. Kukaan tyttö ei ole jättänyt minua.
Ensimmäinen kerta.
Lakatkaa näyttelemästä normaalia.
Hän sanoi, että olen hieno mies.
Hän sanoi rakastavansa minua paljon.
Ja sitten hän sanoi, -
että meidän molempien pitäisi etsiä oikeat sielunkumppanimme.
Olen ymmälläni. En tiedä, mitä tapahtui eilisen ja tämän päivän välillä.
Täytyy olla jokin syy sille, että hän...
- Miksi tuijotat minua? - En tuijota.
Hän katsoo tyhjyyteen, joka on hänen tulevaisuutensa. Sinä satut olemaan tiellä.
- Onko sinulla jotain lisättävää, Danny? - Kerro meille asiantuntijan mielipiteesi.
Kulta, karu totuus on se, että me kaikki pidimme hänestä todella paljon.
Niin pidimme.
Tämä ei paljon auta.
Voisiko joku keksiä jotain hauskaa ajanvietettä?
No niin.
- Osa Rat Packia, laulaja! - Dean Martin! Sammy Davis Jr!
Hyvä!
Sinun vuorosi. Anna palaa.
- Selvä. - Aloita!
- Tämä on lahja... - Hei, Jordy.
- Et voi puhua. - En, mutta jatka silti.
- Minun täytyi poistua. - Tiedän.
- Ben Franklin! - Mutta totta puhuakseni...
- Niin? - En päässyt kovin kauas.
Kaunis hymy, ihanat silmät, ainutlaatuinen nainen.
- Marie! - Niin.
Voi, kulta, voi ei.
- Isä? - Hei, pikkuinen.
- Voinko näyttää sinulle sen tekemäni? - Heti kun palaan, sopiiko?
Sopii.
- Taas te. - Mukava nähdä, konstaapeli.
- Kuinka voitte tänään? - Tiedättekö, miksi pysäytin teidät?
Kyllä, tiedän mitä tein, ja olen tietoinen siitä, että se oli väärin.
- Tämä tulee kalliiksi. - Pankaa se laskuuni.
- Mitä sanoitte? - Pankaa se laskuuni.
Mitä oikein teemme?
- Tämä saattaa olla väärin. - Niin.
Mutta mielestäni tämä vääryys on jotenkin oikeutettua.
Meidän täytyy miettiä tätä. Mitä teemme tyttäriesi kanssa, ja kuinka me...
Tarkoitan, että he ovat ainutlaatuisia ja...
- Mitä? - Mielestäni tämä on vähän ennenaikaista.
Niinkö?
Emme edes tiedä, osaatko keilata.
- Odota, sinun täytyy ottaa oikea asento. - Anna minun olla!
- Oikea asento. - Älä viitsi.
- Älä viitsi. No niin. - Tarkkailen vain sinua. En...
Kiitos!
Pidin äskeisestä. Se oli huono heitto, mutta rakastin liikkeitäsi heiton lopussa.
En heittäisi vielä.
Ei hassummin, hyvin tehty.
Satutat kätesi tuolla tyylillä.
Ei, älä tee sitä.
Anna mennä!
Heitetään samaan aikaan. Yksi, kaksi, kolme.
Isä?
Voi luoja. Mitä oikein teet, isä?
Mitä helvettiä? Marie? Mitä täällä on tekeillä?
- Lähdemme. - He suutelivat juuri.
Voin selittää.
- Teillä kahdella meni poikki, eikö niin? - Kaksi tuntia sitten.
Tiedän sen.
- Luulin sinun lähteneen, Marie. - Hän lähti, muttei päässyt kovin pitkälle.
- Mitä? - Voin selittää tämän.
Niin, antakaa hänen selittää.
Muistatteko sen naisen kirjakaupasta? Tässä hän on.
- Käskit mennä perään, mutta en tehnyt niin. - Emme suunnitelleet tätä, Mitch.
Tiedän, miltä tämä näyttää, mutta tiedän myös, miltä tämä tuntuu, Mitch.
- Miltä tämä tuntuu, paskiainen? - Herranen aika!
- Mitä tapahtui? - Olen niin pahoillani.
Rauhoittukaa. Ette auta yhtään.
- Voi ei. - Olen pahoillani.
Voi, kulta. Hakekaa jäitä.
- Oletko kunnossa, Dan? - Marie!
- Älä mene! - En tiedä, mitä ajattelimme.
Olen pahoillani. Älä lähde.
Isä? Tule... Odota, isä!
Mitä oikein teet, isä?
Tässä on haaste oikeudenkäyntiin.
Vielä yksi asia. Teidän täytyy luovuttaa ajokorttinne.
Sinulle on vieraita.
- Siinä paha missä mainitaan, hei. - Terve.
Cindy Lamson, erikoisartikkelitoimittaja Lamson Newspaper Groupista.
- Jim Lamson, kustantaja. - Hauska tavata.
Olemme istuneet täällä juttelemassa perheesi kanssa.
Olemme erityisesti nauttineet saadessamme tavata tyttäresi.
- Kuumaa siideriä? - Kiitos paljon.
Isä? Kuumaa siideriä?
Et ole vain rakkauden murhaaja, olet myös huonoin vanhempi ikinä.
Suloista. Kuten varmasti tiedät, olemme tavanneet kaksi muutakin ehdokasta, -
mutta olemme isäni kanssa varmoja siitä, että olemme säästäneet parhaan viimeiseksi.
- Tytöt. Voitte lähteä, jos tahdotte. - Jos vain sopii, niin he voivat jäädä.
- Haluamme pitää perheen mukana. - Dan tietääkin kaiken perhesuhteista.
- Etkö tiedäkin, Dan? - Se sinussa onkin puoleensavetävää.
Mitä edustat kolumneissasi, ja moraaliarvosi.
Kirjoituksistasi ilmenevät luonteen- piirteesi ovat hyvin vaikuttavia.
- Rehellisyys, luotettavuus... - Meillä on suuria suunnitelmia varallesi.
Yritämme tehdä saman kuin mitä hoet jatkuvasti lukijoillesi.
- Mitä se on? - Asettaa perheen etusijalle.
Yksi juttu.
Joku ei ole lukenut omaa kolumniansa.
En taida ymmärtää, mitä se tarkoittaa.
Mene pois. Olet tehopyhä valehtelija.
Petit veljeäsi hänen tyttöystävänsä kanssa. Kauanko olitkaan tuntenut hänet?
Kaksi ylinopeussakkoa ja kolari. Kuuluiko se suunnitelmaan?
- Pahinta on, että jätit Lillyn huomiotta. - Hän on halunnut näyttää jotain sinulle.
Muttet ikinä tullut paikalle.
- Tyrin pahasti. - Et tyrinyt.
Kylläpä, äiti. Mitä tein Lillylle.
Älä unohda Mitchiä.
Äläkä lehtiväkeä.
Myönnän, ettei tämä ole kovin hääppöinen päivä sinulle, kulta.
Jos keskityn vain isärooliin...
Älä viitsi. Rakkaus on sotkuista.
Minunhan pitäisi tietää.
- Loukkasin lapsiani. - Hiero sopua heidän kanssaan.
- Olet tehnyt pari virhettä. - Monta virhettä.
Marieen rakastuminen ei ollut virhe.
Voiko joku tuoda toisen laatikon?
Tulossa.
Mitch.
Mitch, minä...
Jos olisit joku muu...
Olen niin...
Pidä tuo ajatus mielessäsi.
Hei, kaunokainen.
Tytöt?
Tahtoisin puhua Lillyn kanssa kahdestaan.
Kaikille sitten.
Tiedän, että mokasin. Pahemman kerran.
- Niin mokasit. - Äitinne...
Kaipaan äitiänne kaiken aikaa ja tulen aina kaipaamaan.
- Äiti on poissa. - Kultaseni. Näen hänet päivittäin.
Janen hyväntahtoisuudessa.
Caran intohimossa.
Lillyllä on äidin silmät. Ja hymy.
Minä aion nyt panna itseni arestiin loppuelämäkseni.
Pysyn teidän luonanne.
- Olet kanssamme päivittäin. - En ole menossa minnekään.
Menin hieman sekaisin Mariesta, -
mutten ole enää. Onko selvä?
Menin hieman sekaisin.
Sekosin rakkaudesta.
Siis... En rakasta häntä. En tarkoittanut sitä.
- Kuinka voisin? Olen tuntenut hänet... - Kolme päivää.
Niinpä.
Kuinka voi tietää kolmessa päivässä?
En tiedä. Tiedänpä. Rakastan häntä.
Rakastan häntä.
Käy sitten hakemassa hänet.
Otamme mieluummin hänet kuin sinut.
Mene.
Nyt.
Kultaseni. Matkaa varten.
- Mitä nyt? - En pysty tähän.
- Sinun täytyy. - Minulla ei ole ajokorttia.
Osaan lukea karttaa aika hyvin.
Tämä on tosi outoa.
Mutten missaisi sitä mistään hinnasta.
Rakkaat lukijat, useimmille teistä tämä on ensimmäinen kolumnini lehdessänne.
Tulevaisuudessa vastaan kysymyksiinne, -
mutta nyt haluan tavoistani poiketen kertoa suunnitelmista.
En tämän kolumnin suunnitelmasta, vaan elämän suunnitelmista.
Kuinka kaikki teemme niitä. Ja kuinka toivomme, -
että lapsemme tekevät hyviä ja turvallisia suunnitelmia elämälleen.
Jos olemme täysin rehellisiä itsellemme, useimmiten suunnitelmamme epäonnistuvat.
Sen sijaan, että kysyisimme nuorilta: "mitä suunnitelmia sinulla on elämäsi varalle?", -
kenties meidän pitäisi sanoa heille näin:
valmistaudu yllättymään.
Se putoaa kohta.
Ja siinä kaikki.